Kom deg ned nå! Ned!
Hendene på hodet! Jeg sa ned!
På meg. La oss gå! Kom igjen, gå!
Herover!
Jeg har dem!
Denne veien. Gå!
Kom igjen!
Fort!
Hovedgata!
Glem dem!
-Klart! -Klart!
Klart!
Gå! Gå!
Ovenpå. Dere to. Opp til toppen.
Ingenting.
Kjølerom.
Klar?
Klart! Steng det!
Gå over disse gatene. Rapporter enhver kontakt.
Chris!
-Pass på frokostblandingen. -Herregud.
Du er OK. Hvor er mor?
-Er hun her? -Nei.
Vi har blitt invadert. Militæret er overalt.
-Vi er fri for melk. -Hva?
-Sakene i fryseren er av og det er motbydelig. -Hva feiler det deg?
-Har du noe melk? -Du er ute av det, ikke sant?
-Idiot! -Fi, shush.
Mor og far kan være døde.
Vel, det er far.
-Jeg vedder på at han har melk. -Nei!
-Hoder! -I trappene!
-Chris! -Ta dem ut!
Hvis meg hendene dine...!
-Chris, du er OK, kompis. -Ingen rører seg!
-Det er OK. -På knærne!
Han er bare et barn.
Hendene på ryggen.
-Du er OK. -På føttene. Gå!
Vi må gå. Nå.
-Det er familien min. -Jeg vet det.
-Hvor er de på vei? -De er sammen. De er OK.
-Du bare sier det. -Det er ikke noe du kan gjøre.
-Det må det være. -Vi må gå nå. Kom igjen!
Gå.
Bli med meg.
-Klart til venstre. -Klart til høyre.
Main Street er avstengt. Patruljer fortsetter vakten.
Den andre gaten!
Hold øye med bygningene! Rapporter enhver kontakt!
Alt klart. Ingenting her.
Bevegelse, klokken 6. Rebell i bevegelse.
Ta han...!
Rebell nede! Jeg trenger to menn her borte!
Kom igjen! Kom igjen!
Homer.
-Jeg kan ikke høre noe. -Han har sneket seg innpå meg siden vi var barn.
-Hvor er Robyn og Lee? -Vi vet ikke.
Hele byen er rasert. Det er vakter overalt.
Våpen, pansrede kjøretøyer, helikoptre, alt sammen.
Og arenaen er et fengsel. Det er sannsynligvis der de har tatt dem.
-Tatt hvem? -Chris og far.
-De var ved Fi's hus. -Så du moren min?
Jeg så moren min og Ellies.
Det var andre der også, men jeg hadde ikke tid til å se.
Hva skjedde?
Soldatene jaktet oss. De tok oss nesten borte ved surfeklubben.
De skremte oss. Ellie laget en bombe av gressklipperen.
Hun berget oss.
Jeg finner en annen inne.
Fortsett å gå! Bli i ditt tildelte område.
Hør etter! Hør etter!
Behandlingen av sivile kvinner og barn vil straks begynne.
Ha alle identitetspapirer klare.
-Du kaster bort strømmen. -De kommer ikke til å la oss beholde dem.
-Ingen signal. -Ned!
Vi vet ikke engang om Ellie lever.
-Gå! Gå! -Beklager.
Kan vi få litt vann, takk?
Hør etter, Katherine McKenzie.
Katherine McKenzie, du vil identifisere deg selv nå.
Katherine McKenzie, identifiser deg selv.
Katherine McKenzie, du vil identifisere deg selv nå
-Her borte! -Jeg har henne.
Liz...!
Gå unna!
-Unna! -Forlat henne. Kath!
Hvor tar dere meg?
La henne være. Hun har ikke gjort noe.
Kom hit. Det går bra. Hun er OK.
-Hvordan ser det ut? -Det har sluttet å blø.
Ikke så ille.
Jeg tok et avansert førstehjelpskurs i fjor.
Det går bra med deg. Du er heldig.
Vet ikke helt om jeg vil si at det å bli skutt er å være heldig.
De prøvde å drepe deg.
De ville tatt meg om du ikke hadde dratt meg inn.
Takk.
Du vet at du må forlate meg.
Det er for farlig.
Det er soldater overalt, og de ser etter oss.
-Enten vil denne foten ta meg, eller så vil de. -Jeg finner de andre.
Vi kommer tilbake og får deg ut herfra.
Må være vondt.
Vi får deg ut herfra.
-Det er et løfte, og jeg bryter aldri løftene mine. -OK, jeg tror på deg.
-Du stinker som gamle reker. -Ikke så ille som muggen gris
Jeg vet ikke hvorfor du ler. Du må tilbake inni der.
Kom ut. Vi er her. Gå!
Er dette henne?
Enklere om du ikke stiller spørsmål. Du arbeider bare for oss nå.
Dette er ofrene etter bensinbomben.
Venstre til høyre. tredjegradsforbrenninger, alvorlig indre blødninger, mulig amputasjon.
Splintrer ødela lårarterien.
Ha identifikasjonspapirer klare.
-De skriver opp navn. -Du vil bli behandlet...
Hvorfor?
...og du vil returnere til området ditt.
Så de vet hvem som fremdeles er der ute og hvem de må finne.
Hold linjen.
Hold dere i familiegrupper og dere vil snart bli behandlet.
Kath.
Jeg har akkurat jobbet på sykehuset. Tre soldater var blitt tatt av en bensinbombe.
Jeg hørte de beskrive dem som gjorde det. Det hørtes ut som ungene våre.
De lever.
De kan kanskje ha blitt skadd da den gikk av.
En av soldatenes ben måtte amputeres, og jenta med brannskadene, jeg er ikke sikker på at hun overlever.
Vi må komme oss til de ungene før de gjør det.
-Ja, hvordan? -Jeg vet ikke.
Den beste sjansen vi har er nå før de blir mer organisert.
-De kommer til å spørre om vi har unger. -Vi må benekte det.
Akkurat nå vet de ikke hvem de er. Men når de får navn, adresser...
Når de spør om dere har barn, så må dere lyve.
Det er den eneste måten vi kan beskytte dem på akkurat nå.
Har du en telefon? Gi den til meg.
De tar telefonene. Slett bildene.
Umar. George.
Umar. George, slett bildene deres. Ta fram telefonene.
Slett bildene deres, nå. Raskt.
Slett alle.
Rachel!
Fortsett å gå. Fortsett å gå.
-Hold linjen. -Navn?
Daniel Maxwell. Konen min er Rachel.
Jeg har en datter, Fiona, og en sønn, Chris.
Tre frem.
-Hva er yrket ditt? -Forretningsadvokat.
Forretningsadvokat?
-Om det er noe jeg kan hjelpe med... -Det er det ikke.
Fant det da jeg så etter en skjorte.
De var på vår alder.
Dette er krig. De prøvde å drepe deg.
Det er de som ødela regelboken, ikke vi.
Du kunne alltid klatre trær høyere enn noen andre. Du var aldri redd.
Jeg bare gjemte det bedre.
-Navn? -Rachel Maxwell.
-Sivilstand? -Gift.
-Din manns navn? -Daniel Maxwell.
-Forsørgede? -Nei.
-Ingen barn? -Nei, jeg har ikke noen.
Mannen din er Daniel Maxwell.
Er han OK? Er han her?
Jeg tar over fra her, sersjant.
Mrs Maxwell, jeg er oberst Lee. Jeg leder denne operasjonen.
-Denne... endring i status quo er vanskelig for deg. -Ja.
Jeg forstår, og om jeg var i din posisjon ville jeg også beskytte familien min.
Men å velge å ikke samarbeide er ikke den klokeste handlemåten.
For øyeblikket har du alternativer.
Mannen din er trygg.
Det samme er sønnen din.
Men din datter, Fiona, er i svært stor fare
Så lenge hun forblir der ute kan jeg ikke beskytte henne. Eller dem hun er sammen med.
For disse barnas sikkerhet vil jeg at du...
...forteller meg hvem de er.
Hør etter, samle madrassene deres og vend tilbake til ditt tildelte område.
Hvis du mister noe som har blitt gitt deg, så vil det ikke bli erstattet.
Du er ansvarlig for deg selv.
Det vil bli en samling i morgen tidlig klokken 0700 i hovedområdet.
Hold alle gjennomganger ryddet og ikke prøv å forlate ditt forhåndsbestemte område.
-Fortalte du dem om ungene? -Nei.
Trodde de på deg? Jeg tror det.
-Hva er den stanken? -Kudritt.
Jeg tror det er deg.
-Herregud, jeg tråkket i det. -Jeg har disse.
Jack, hva?
Jeg skal få oss ut herfra.
-Vi må dra nå. -Hva om de finner han?
Han ble skutt. Han kan ikke engang gå.
Før vi drar noe sted. så må vi komme med en plan, OK?
Kanskje de allerede har drept Lee.
Vi kom oss knapt hit i live.
Jeg kan ikke tro at vi snakker om å dra tilbake for å redde noen som kanskje allerede er død.
-Du bryr deg bare om deg selv. -Hvor selvisk er det å bry seg om alles sikkerhet?
Vi kan ikke bare etterlate han der. Vi må finne det ut.
Dette burde være om sikkerhet, ikke vennskap.
Det er om antall. Jo flere vi er, jo sterkere er vi.
Hei, disse karene er ekte saker. De har tanks og angrepsrifler.
Vi har noe for å skyte harer.
Og du vil snakke om antall, de har dem, ikke vi.
Ja, det er sant, men vi må fremdeles prøve.
Vi må ikke gå alle sammen. Det er bedre om vi ikke gjør det. Mindre risiko.
Det er et selvmordsoppdrag!
-Jeg går. -Jeg også.
Nei, ikke du, Rob. Du må hvile deg.
-Ellie og jeg går og henter Lee. -Jeg er også med.
Jeg trodde du sa det var et selvmordsoppdrag
Det er det.
Resten av dere kan ikke være her. Det er for nært byen.
-La oss dra til meg. -Flott. Da sier vi det.
Vi tre sniker oss inn, får tak i Lee og så møtes vi hos Corrie.
Men vi må finne et tryggere sted å sove, borte fra Wirrawee.
-Hvor er det? -Helvete.
Vi trenger enda en sykkel for deg, Fi. Jeg kan gå til din.
-Jeg kan ikke kjøre en sykkel. -Kom igjen, vi kan begge sitte på denne.
-Klar? Er du OK? -Ja, jeg tror det.
Hold dette området ryddet! Flytt vekk fra portene!
Rasjoner. Matrasjoner.
Husk, bare en rasjon pr person.
-Jeg vil at du snakker til vennen din. -Jaha, og hvilken venn kan det være?
Kom igjen, George. Du må overbevise dem om å la oss flytte kveget.
Jeg vet at du har fått disse sakene lengre enn noen andre.
Folk vil ikke like det, George.
Vi må finne ungene. Jack har en plan for å få oss ut herfra.
Det er busker bak slakteriet. Vi overmanner vaktene og løper for det.
-De skyter oss! -Ungene bygde en bombe, George.
De kommer til å få seg selv drept.
Du kommer til å få deg selv drept, det er det som vil skje.
-George! -Nei. Vet du hva?
Vi vet ikke engang om Homer er med Ellie, ok?
-Hvor ellers skulle han være? -Hvordan i helvete skulle jeg vite det?
-Akkurato, Liz. -Akkurat. Du vet aldri hvor han er.
Nei, vet du hva? Dette er det. Jeg er ferdig. Jeg er ute av dette.
Kan jeg låne denne? Jeg gir den tilbake.
Dette er ikke nok. Folk trenger noe for å opprettholde dem.
Hvis du ikke passer på kveget så dør de.
Du sitter igjen med råtne skrotter, sykdommer.
Det er et slakteri i utkanten av byen.
Ta kveget dit, oss alle, dere også.
Bli foret. Forbli friske.
Jeg er en kvegbonde. Jeg kan ta dem.
-Han puster ikke. -Ellie?
-Betal det. -Sugde det inn!
Det er ikke morsomt.
Jeg prøvde ikke å være morsom. Jeg hørte skritt.
-Jeg trodde det var soldater. -Greit det.
Dette steder flyter av dem.
Hva gjør du her oppe uansett? Dette er et elendig gjemmested.
Jeg gjemte meg ikke.
Jeg kom etter dette.
-Det var litt morsomt. -Nei, det var det ikke.
Ikke for stresse dere, karer, men vi har ikke nye tid.
De begynner snart å gå fra butikk til butikk.
-Så hvordan skal vi gjøre dette? -Kan du gå?
På en måte.
-Hva skjer om vi hjelper deg? -Vi gir det et forsøk.
-OK. -Jeg forsøker.
En, to...
Nei, dum ide.... Vi trenger en bedre plan.
Å ja, sier du det?
-Hva om vi går tilbake etter Landroveren? -OK, dum ide.
-Hvor mange soldater er det der? -For mange, og det er drøssevis av lastebiler.
Du har rett. Vi trenger et kjøretøy, men... et som ikke vil skille seg ut.
-Vi "låner" ett? -Det er den vanlige måten din.
For enkelt.
-Burde jeg være nervøs? -Hei bror, ha litt tillit.
Vi vil ikke at noen skal se inn.
Dette er ikke så forferdelig.
Da vi kjørte sykkel og det var så vakkert, og sykkelen var så fin...
-glemte jeg å være trist-
Det er OK.
Det er ikke OK... at jeg etterlot Lee da han ble skutt.
Robyn...
Det er ikke OK at familiene våre er innestengte og kanskje kommer til å dø.
Kanskje oss alle.
Det er ikke det...!
Robyn, hva er det du gjør? Robyn, nei!
Robyn!
Bare pust. Pust. Tenk på de gode tingene.
-Det er ikke noen gode ting. Ikke nå. -Det er oss. Vi er sammen.
Beklager. Jeg er bare så redd.
Det er vi alle.
Åh, Aggie! Beklager.
Jeg er så lei meg.
Rachel! Rach! Rach!
Hei. Jeg burde ha vært hjemme sammen med deg.
Det er OK. Er du OK?
Er Chris sammen med deg? Det er OK. Han kom med meg.
Av en eller annen grunn delte de oss.
-Hvor er Fi? -Jeg vet ikke.
Du må snakke med Jack Linton.
-Han planlegger noe. -OK.
-Du, bli med oss! -Hei...!
Gå bort. Hold hendene unna oss! Gå bort nå.
Hvem er det?
Rachels mann. Han må ha blitt samlet opp.
Han ser ut som en viktig mann.
-Uansett hva du planlegger, så vil jeg være med. -Hva er det du gjør, kompis?
Jeg vil inn.
Er du OK?
Alle sammen ut. Kom igjen, ut, ut!
Gå....!
Kom igjen. gå! Noen kommer til å se oss.
Bare forbli rolige.
Enkelt for deg å si som er sjåføren.
-Jeg må kjøre så nært jeg kan til fortauskanten. -Slik du gjør til vanlig.
-Du tuller med meg. -Du kan gjøre det.
Klar? Sett i gang.
Lee rører seg ikke.
Han er kul.
Kommer igjennom. En, to, baki. Resten med meg.
Therese!
Gi dette til Umar. Fortell Lee...
Nei. Det går bra med deg.
Jeg lover.
Gå! Bli med meg nå!
Bli hos meg! Våkne opp!
Hallo! Bli hos meg! Pasienten responderer ikke.
Begynner hjerte-lungeredning.
Kom igjen...!
-Vi må kvitte oss med denne bilen. -Hvorfor.
De patruljerer med helikoptre.
Ser de en diger militærbil kjøre alene på landsbygda, så kunne vi like gjerne malt blinken på ryggen vår.
-Homer, det er far! -Vent, det er faren til Fi.
Far...!
Slutt å vinke! De vil se oss! Hva er det du gjør?
-Ikke! -Vi kan ikke gjøre noe!
Ikke!
Ellie, hør på meg! Hør. Dette er alvorlig.
Hvis du går ut av denne lastebilen vil ikke de soldatene vente og stille spørsmål.
La det være, Ellie. Du kan ikke risikere livet ditt.
Eller hans.
La det gå.
Vi trenger en lege! Skadd mann her!
-Vi trenger hjelp nå! -OK... Gå unna. Gå unna.
Hallo, kan du høre meg?
Hva heter han? Har han blitt skutt?
Jeg trenger en seng nå. Sykepleier! Sykepleier!
Seng, nå. Nå!
Unna vei! Kommer igjennom.
Alle sammen, tilbake i rommet. Bak i rommet!
Therese. Det kommer til å gå bra. Dette demper smerten.
Unna vei.
Hold dette området ryddet.
Sa hun noe.
Hun fortalte meg at du var en fantastisk ektefelle.
Fortsett å gå.
Sykehuset har informert meg om at soldaten med brannskaden har dødd.
Helikoptrene har flyttet lengre ut slik du beordret, sir.
-Og kyrne har forsvunnet. -Forsvunnet?
Til slakteriet. Noen av fangene meldte seg frivillig til å drive dem dit.
Hvilke fanger?
Kjør til siden og stopp øyeblikkelig.
Jeg gjentar, du skal kjøre til siden og stoppe øyeblikkelig.
Forstått?
-Hva om de ikke kommer tilbake? -Vi må tro at de vil det.
Dette brukte å være favorittiden min.
Moren hennes var syk etter fødselen og kunne ikke oppdra henne.
Så jeg gjorde den håndsopprekningstingen.
Jeg var liten, og det var hun også.
Hun lærte meg hvordan man bryr seg om noe.
Jeg håper hun blir bedre.
Som anmodet, sir, har kveget blitt levert til slakteriet og fangene returnert til leiren.
Og nå har vi adressene til barna.
Fiona Maxwell. 8 Federation Street.
Robyn Mathers. 98 Waratah Drive.
Lee Takkam. 33 Main Street.
Eleanor Linton. 7 Valley View Road.
Homer Ianos. 140 Waratah Drive.
Corrie McKenzie. 9 Ironbark Road.
Drep dem.
Oversettelsen og norsk sync av Asort. Synced and Corrected by Clog.